![Володимиру Івасюку – 75. Памʼятаємо голос української ідентичності! Володимиру Івасюку – 75. Памʼятаємо голос української ідентичності!](https://www.ukrainianworldcongress.org/wp-content/uploads/2024/03/a.jpeg)
Сьогодні легендарному українському композитору, поету, одному з засновників української попмузики Володимир Івасюку, могло б виповнитися 75 років.
Видатний українець прожив всього 30 років, але за своє коротке життя написав 107 пісень, 53 інструментальні твори, створив музику до кількох спектаклів. Деякі з його творів, як, наприклад, легендарна «Червона рута», ще за життя композитора здобули таку популярність, що, фактично, стали народними піснями. Інші відомі хіти – «Водограй», «Я піду в далекі гори», «Капелюх», «Пісня буде поміж нас» – до сьогоднішнього дня лишаються популярними, впізнаваними та улюбленими широкою українською публікою, а також відомі далеко за межами України.
Уродженець Буковини, Володимир Івасюк з дитинства вважався радянською владою «неблагонадійним», адже родина талановитого українця перебувала під наглядом КДБ. Однак, вже у свій 21 рік, після першого публічного виконання «Червоної рути» на Театральній площі Чернівців, Івасюк здобуває всеукраїнську популярність, а за кілька років стає суперзіркою масштабів СРСР. Його платівки виходять мільйонними тиражами.
Водночас радянська влада була дуже незадоволена Івасюком, а його популярність викликала у Москві тривогу. Кремлівські партійні вожді хотіли змусити «улюбленого композитора України» працювати на комуністичну пропаганду, однак Володимир Івасюк категорично відмовлявся. Він також відмовлявся писати пісні російською мовою попри постійні й настирливі натяки. Свою позицію пояснював дуже просто: «Тому що я – українець».
24 квітня 1979 року композитор вийшов зі свого дому у Львові на роботу до консерваторії й вже ніколи не повернувся. Його тіло знайшли у травні, у лісі неподалік від міста. Офіційна версія слідства – самогубство. Водночас поміж людей ходила й інша, неофіційна – композитора вбило КДБ. У 2019-му році Київський науково-дослідний інститут судових експертиз дійшов висновку, що композитор і співак Володимир Івасюк фізично ніяк не зміг би вчинити самогубство.
Некрологи й співчуття родині Івасюка у газетах друкувати заборонили. Водночас похорон митця на Личаківському цвинтарі Львова перетворився у масовий несанкціонований мітинг. Багатьох його учасників згодом арештували, а біля могили Івасюка встановили постійне чергування співробітників КДБ.
В умовах тоталітарної радянсько-російської диктатури творчість Володимира Івасюка стала для українців більш ніж просто музикою – виразником і голосом української національної ідентичності. Пісні українського генія і сьогодні лишаються важливими для більшості українців – настільки йому вдалось відчути й закарбувати у музиці душу свого народу.